‫• זיהוי: הג'נטלמן והאקדח (The Old Man & the Gun) - ‏2018 •‫ ‫• מקור הכתוביות: אחר •‫ ‫• תזמון: BluRay ‏01:33:04 •‫
‫• הכתוביות הוכנו ע"י UniHebSubs •‫ ‫• צפייה מהנה •‫
‫- גם הסיפור הזה אמיתי ברובו -
‫בסדר, 1-10, ‫כאן המוקד, אתה שומע?
‫כאן 1-10, עבור.
‫מה המיקום שלך, 1-10?
‫- בלמיד, טקסס ‫26 ביולי 1981, 10:02 -
‫בסדר, 1-10, ‫מה המיקום שלך?
‫אנחנו מעבר לפינה, מריאן, ‫מה את צריכה?
‫יש מקרה חירום ‫ברחוב קורביין דרום 68.
‫כל היחידות, ‫שוד בעיצומו, בנק אמריקן.
‫החשוד נוסע במכונית סגורה לבנה. ‫אני חוזרת,
‫החשוד חמוש ‫ונוסע במכונית סגורה לבנה.
‫בדרך 1-10.
‫אנחנו רואים מכונית סגורה לבנה ‫נוסעת דרומה במיין.
‫אני חוזר, נוסעת דרומה ‫במיין בדרך למחלף איי-35.
‫אנחנו במרדף, ‫מבקשים תגבורת.
‫אתם רואים אותו? ‫-ניידת, ארבע שניות. נשיג אותו.
‫מוקד, מצאנו ‫את המכונית הלבנה, עבור.
‫אתם מבקשים תגבורת?
‫אין סימן לחשוד.
‫ליתר ביטחון, ‫זאת מכונית כחולה.
‫כל הניידות, ‫מרדף בצפון איי-35.
‫נראה שהחשוד נוהג כעת ‫במכונית כחולה עם ארבע דלתות.
‫אני חוזרת, ‫מכונית כחולה עם ארבע דלתות.
‫הודענו למשטרת התנועה.
‫קיבלנו. בסדר.
‫סליחה, את צריכה עזרה?
‫לא, אני בסדר.
‫המכונית הארורה ‫התחילה לקרטע לפני כ-1.5 ק"מ.
‫ניסיתי להגיע ליציאה הבאה, ‫אבל היא נתקעה.
‫תני לי לבדוק.
‫אתה חושב שזה המצנן?
‫יכול להיות.
‫הוא הרוס?
‫זה לא יפתיע אותי.
‫אתה מבין במכוניות?
‫לא, לא ממש.
‫לאן את נוסעת?
‫לשום מקום.
‫רק נוסעת? ‫-רק נוסעת.
‫אני אוהב את הטנדר שלך. ‫-כן, גם אני.
‫גנבתי אותו. ‫-באמת?
‫לא, הוא היה של בעלי.
‫איפה הוא?
‫הוא...
‫הוא מת.
‫אני יכול לשאול לשמך? ‫-ג'ול. -ג'ול?
‫זה השם שלך? ‫-כן.
‫למה, אתה לא מאמין לי? ‫-לא, אני מאמין לך.
‫הוא מתאים לך, ‫אני יכול להגיד את זה.
‫ואתה, מה שמך,
‫מר לבוש יפה ‫בחליפה כחולה?
‫אני בוב, בוב קלהאן.
‫לאן אתה נוסע? ‫-הביתה.
‫אני בדרכים הרבה זמן. ‫-מה עשית?
‫כל מיני דברים, ‫אני במכירות.
‫מה אתה מוכר? ‫-כמו שאמרתי,
‫קצת מזה, קצת מזה.
‫מה את מחפשת?
‫את אוהבת סוסים? ‫-מה? -הדבר הזה...
‫כן. כן, אני אוהבת.
‫את בוקרת שאוהבת ‫לגנוב מכוניות?
‫מה עוד אני מחמיץ? ‫-זהו זה.
‫יש לי 3 סוסים, אני חיה בכפר. ‫אני אוהבת לרכוב. -3 סוסים?
‫כן. -מה השמות שלהם? ‫-של הסוסים? -כן.
‫ויילי, קלמנטיין ‫ודורותי ג'ין.
‫דורותי ג'ין?
‫היא נשמעת בחורה כלבבי, ‫דורותי ג'ין.
‫אתה רוכב? ‫-אני? לא, מעולם לא רכבתי.
‫אבל זה ברשימה שלי. ‫-איזו רשימה?
‫דברים שאני רוצה לעשות ‫אבל עדיין לא עשיתי.
‫כדאי שתמהר.
‫כן, למה?
‫עוד משהו? -לא, אני חושב ‫שאנחנו בסדר. -לא, תודה.
‫בסדר, כשתהיו מוכנים. ‫-תודה. בטח.
‫לא, הסעת אותי, ‫אני יכולה לפחות לעשות את זה.
‫לא, אל תדאגי. ‫-בבקשה, אני מתעקשת.
‫תודה.
‫במה אמרת שאתה ‫עוסק, במכירות?
‫כן. ‫-מדלת לדלת?
‫לא, לא. ‫-מוכר ספרי קודש?
‫בהחלט לא. ‫-אני צוחקת.
‫אני יכול להגיד לך משהו?
‫אני לא מבין במכירות.
‫המצאתי את זה.
‫מה אתה עושה? ‫-זה סוד.
‫באמת? ‫-כן. -למה?
‫כי אם אומר לך, ודאי ‫לא תרצי לפגוש אותי שוב.
‫מי אמר שאפגוש אותך שוב? ‫-תעשי את זה?
‫זה... אתה לא רציני. ‫-כן.
‫זאת בדיחה. ‫-אני רציני.
‫באמת. -זאת לא בדיחה. ‫לא, זאת לא בדיחה.
‫למה אתה מספר לי?
‫אני חושב שאני סומך עלייך.
‫כרגע פגשת אותי.
‫לפעמים פשוט יודעים.
‫אתה יודע איתי?
‫את עדיין יושבת כאן.
‫כי אני לא מאמינה לך. ‫אם הייתי מאמינה לך...
‫מה גרוע יותר, אם אני משקר ‫או מספר לך את האמת?
‫תוכיח את זה. ‫-להוכיח את זה? -כן.
‫את רוצה שאוכיח את זה? ‫-כן.
‫מה תעשי אם אצליח?
‫לא אצא מהדלת.
‫לא, לא אעשה את זה.
‫כך חשבתי. ‫-לא כי אני לא יכול.
‫כי זה לא הסגנון שלי. ‫-לא הסגנון שלך.
‫יש לך סגנון? ‫-כן.
‫תספר לי מה הוא. ‫-הסגנון שלי? -כן.
‫בסדר. למשל, המקום הזה.
‫המקום הזה הוא לא הסגנון שלי.
‫נניח שזה בנק.
‫במקום הדלפק ‫היה חלון של קופאי.
‫והאישה שעומדת שם ‫הייתה הקופאית מאחורי החלון.
‫נכנסים, רגועים מאוד, ‫מוצאים מקום
‫ויושבים כמו שאנחנו יושבים כאן. ‫-סבלנות.
‫מחכים ומסתכלים.
‫זה יכול לקחת כמה שעות, ‫אפילו כמה ימים,
‫אבל מחכים. ‫זה צריך להיות נכון.
‫העיתוי צריך להיות נכון. ‫כשמרגישים שהוא נכון, פועלים.
‫ניגשים, מביטים לה בעיניים ואומרים, ‫גברתי, זה שוד.
‫מראים לה את האקדח, כך.
‫אומרים, אני רוצה שתמלאי ‫את התיק בכסף ותמסרי לי אותו.
‫אל תעשי משהו טיפשי,
‫אני לא רוצה שתיפגעי, ‫כי אני מחבב אותך.
‫אני מחבב אותך מאוד.
‫למעשה, אולי אני אפילו מתאהב בך, ‫אז אל תשברי לי את הלב.
‫היא תמלא את התיק בכסף, ‫תמסור לי אותו
‫ואצא כמו שנכנסתי, באגביות.
‫היא...
‫תגידי לי את ‫מה היא עושה.
‫אני מותח אותך.
‫"הג'נטלמן והאקדח"
‫- דאלאס, טקסס ‫ארבעה באוגוסט 1981, 23:59 -
‫הידיים שלו רעדו, ‫זה מה שראיתי.
‫הידיים שלו רעדו ממש.
‫אם הוא היה לוחץ על ההדק...
‫אני לא חושב שהוא יכול היה ‫ללחוץ על ההדק, הוא היה מסומם.
‫אבל אם הוא היה לוחץ... ‫-לא, לא, פעלת נכון.
‫איך אתה מרגיש? ‫אתה בסדר?
‫ג'ון. ג'ון.
‫אני לא רוצה לעשות עניין, ‫אבל כולנו תרמנו וקנינו לך משהו.
‫לעזאזל, 40 הגדול.
‫מעכשיו הכול מידרדר.
‫אנחנו צריכים לשים את כולם ‫כי אבא הגיע.
‫יום הולדת שמח.
‫באמת, מה זה?
‫הפתעה? ‫-למה לא סיפרתם לי?
‫כי זאת לא הייתה הפתעה.
‫עוגה לארוחת בוקר?
‫עוגת יום הולדת לארוחת בוקר?
‫מותק, של מי הרעיון הזה? ‫-זה היה רעיון שלהם.
‫ניסיתי להגיד להם,
‫אבא יהיה עצבני ולא ירצה ‫שאף אחד יזכיר את הגיל שלו.
‫אדוני הנשיא... ‫-הם אמרו שלא אכפת להם.
‫הצטערתי לשמוע שירו בך
‫ואני שמחה לשמוע ‫שאתה מרגיש טוב יותר.
‫ואת?
‫זה יום ההולדת שלך.
‫לא אומר שום דבר.
‫אני יודעת שאתה לא יכול ‫להגיד לי כי זה סוד,
‫אבל אני ‫בטוחה שיש הרבה
‫ותוהה אם אתה משחק ‫במחבואים עם המבקרים.
‫אני מקווה לבקר יום אחד ‫וחושבת שזה יהיה כיף.
‫תודה שאתה שומר על אמריקה ‫בטוחה. שלך, אבלין האנט.
‫ניידת 22, שומעים?
‫ניידת 22, ‫כאן המוקד, שומעים?
‫מותק, תלחצי על הכפתור האדום ‫ותגידי קיבלתי.
‫קיבלתי. ‫-תגידי, קיבלתי, חברי הטוב.
‫קיבלתי, חברי הטוב. ‫-אני רוצה לעשות את זה.
‫תגיד לה ללחוץ על הכפתור האדום
‫ותגיד, מוקד, זה שוד 7.
‫מוקד, זה שוד 7.
‫בבקשה, תפסיקו לשחק. ‫-תגיד, אני ממש צריך לעשות 10-2.
‫אני ממש צריך לעשות 10-2.
‫רגע, מה זה 10-2?
‫בסדר, רוצים לחכות ‫במכונית או להיכנס?
‫להיכנס. ‫-לחכות.
‫אני יכולה לקבל את המפתחות ‫כדי לשמוע רדיו? -כן.
‫תכתבי פתק למורה שלך ‫כי נאחר. -בסדר.
‫בוא.
‫בוא, 10-2, קדימה.
‫למי אתה מתפלל הפעם?
‫גברת הנוכחות הנדירה והתקופתית.
‫זאת הבחירה שלך, נכון? ‫צריך לבחור? -כן.
‫בסדר, תבחר מה שאתה רוצה.
‫אהבת בייסבול, נכון? ‫-כן.
‫תבחר בייסבול.
‫תבחר מה שאתה רוצה לבחור,
‫זה מה שהכי חשוב. ‫תעשה מה שאתה רוצה,
‫אבל תדאג שזה יהיה ‫משהו שאתה אוהב.
‫אתה מבין? ‫כי תיתקע עם זה.
‫למה אתה מסתכל עליי כך?
‫אתה אוהב את העבודה שלך? ‫-סליחה, אדוני,
‫אפשר לדבר עם המנהל? ‫-זה אני.
‫איך אוכל לעזור לך הבוקר?
‫אני רוצה לשאול על הלוואה לעסק. ‫-בטח, ודאי נוכל לעזור לך בזה.
‫באיזה עסק מדובר?
‫כזה.
‫שב.
‫אבא, משעמם לי. ‫-מה אתה רוצה שאעשה?
‫איך אתה מרגיש היום?
‫לא טוב, כיוון שאתה שואל.
‫היום רק התחיל.
‫אתן לך את זה. ‫אני רוצה שתמלא אותו בכסף.
‫שמעת על הצפרדע ‫שהלכה לבנק? -לא.
‫צפרדע נכנסה לבנק ‫יום אחד.
‫היא ניגשה לקופאי, ‫אני יכולה לדבר...
‫יש שם לוח, והשם שלו, ‫מר פדיוואק, היה כתוב.
‫היא ניגשה אליו ואמרה, ‫סליחה, מר פדיוואק,
‫אני רוצה לדבר ‫עם מישהו על הלוואה.
‫מר פדיוואק ‫הסתכל עליה ואמר,
‫את לא יכולה לקבל הלוואה, ‫את רק צפרדע.
‫הצפרדע אמרה, זה לא הוגן. ‫תוכל לדבר עם המנהל שלך?
‫מר פדיוואק הלך לדבר ‫עם המנהל ואמר,
‫אדוני, יש שם צפרדע ‫שרוצה לקחת הלוואה.
‫המנהל שלו אמר, ‫יש לה עירבון?
‫עירבון זה משהו ‫שאפשר להחזיק
‫כדי להבטיח שאנשים ‫יחזירו את הכסף.
‫הוא אמר, ‫אני לא יודע, אלך לשאול.
‫הוא אמר...
‫הוא חזר לצפרדע ושאל, ‫יש לך עירבון?
‫הצפרדע הוציאה ‫אגס זכוכית קטנטן,
‫שמה אותו על הדלפק ואמרה, ‫אגס הזכוכית זה כל מה שיש לי.
‫מר פדיוואק לקח אותו ‫למנהל ואמר...
‫נהפוך את זה מעובר ושב ‫לחשבון חיסכון.
‫אדוני, זה כל מה שיש לצפרדע. ‫-תודה.
‫המנהל הסתכל עליו, הסתכל ‫על אגס הזכוכית הקטן ואמר...
‫הוא אמר,
‫זה דבר מה, פדיוואק, ‫תן לצפרדע הלוואה.
‫הבנת? ‫-כן.
‫אני רוצה להפקיד.
‫סליחה, גבירותיי ורבותיי. ‫אנא, הישארו רגועים.
‫מחובתי להודיע לכם ‫שהבנק הזה נשדד.
‫סע מהר.
‫כולם... הלן, אני יכול לטפל בזה.
‫אדוני, אתה לא יכול לעזוב. ‫-הבת שלי במכונית בחוץ.
‫המשטרה בדרך. ‫-תשמע. בסדר, אני במשטרה.
‫השוטרים יגיעו מיד. -אתה לא ‫מקשיב למה שאני אומר לך,
‫אני במשטרה.
‫ג'ון? מה אתה עושה כאן, לעזאזל?
‫ראית מישהו מוזר ‫או משהו שנראה לא שייך?
‫בן כמה בדיוק?
‫הייתי אומר שהוא ‫בערך בן 50 או 60.
‫קרוב יותר ל-60? ‫-כן.
‫או ל-50? ‫-כן, 50 או 60.
‫זה נשמע לך נכון, ג'ון?
‫מה קרה?
‫אתם בסדר?
‫אמרת שהוא היה חמוש. ‫-כן, היה לו אקדח.
‫ראית אותו? ‫-כן.
‫הוא כיוון אותו אליך? ‫-לא, אבל הוא אמר שיש לו.
‫עשית מה שהוא אמר. ‫-כן.
‫כי הוא אמר שיש לו אקדח. ‫-כן. וגם...
‫הוא היה סוג של ג'נטלמן.
‫היא לא מדברת אנגלית כלל.
‫אני יודע רק מילה ‫או שתיים בספרדית,
‫אני משתמש בשתיהן בחופשיות
‫ונראה שאנחנו מסתדרים.
‫יופי לך.
‫מה אני אמור לענות? כן?
‫כן, בהחלט.
‫אני יודע כשצוחקים עליי
‫ואין לי בעיה עם זה,
‫כי יש לי חוש הומור טוב ‫בקשר לעצמי, אדוני.
‫גם לי יש חוש הומור טוב ‫בקשר אליך. -בטח.
‫תפסיק.
‫היא רוצה שאקח אותה ‫לבואנוס איירס.
‫היית שם? ‫-לא.
‫מתברר שיש שם שירה טובה.
‫אתה חושב על צ'ילה.
‫מה ההבדל?
‫מה עם סנט לואיס? ‫היית בסנט לואיס?
‫בטח. יש לי רעיון ‫לעבודה טובה שם.
‫19 אנשי ‫עתודה אקדמית מלובוק.
‫האדם השכיב את אנשיו לישון ‫בתשע וחצי ביום שישי,
‫נעל נעלי שלג וירד בהר... ‫-זה בחדשות?
‫בחדשות מקומיות היום, דבורים. ‫-לא.
‫לאף אחד לא אכפת.
‫לך אכפת, נכון? ‫-אני מנסה.
‫אני לא מבין אם אני צריך ‫להשתדל הרבה יותר
‫או פשוט להתפטר.
‫תתפטר ומה תעשה?
‫אני באמת לא יודע. ‫משהו מועיל,
‫שלא אצטרך לנקות בלגן ‫שיחזור על עצמו
‫בכל פעם שאני מסתובב.
‫בסדר, אתה יכול להתפטר.
‫או שאתה יכול לנסות לתפוס אותם.
‫לא חשבתי שתתקשר.
‫לא חשבתי שתעני, השתווינו.
‫איך הטנדר שלך? ‫-הוא מתוקן. -כן?
‫כן. ואתה? ‫אני משערת שנסעת הרבה.
‫כן. ‫-מכרת הרבה ספרי קודש?
‫כן, הרבה. את מביטה באחד ‫מחמשת המוכרים המובילים באזור.
‫כן? ‫-כן.
‫אני לא מאמינה ‫לאף מילה שאתה אומר.
‫זה ודאי רעיון טוב.
‫אין לך מכשיר שמיעה.
‫אני מצטער, ‫אני לא שומע אותך.
‫אין לך...
‫אלוהים.
‫יש לי משהו בשבילך.
‫ג'ון האנט.
‫ג'ון האנט, איפה הוא? ‫הנה הוא.
‫נראה שהשודד שעושה לך צרות ‫פעל שוב. -תצחק, קולומבו.
‫מה יש לך? ‫-ג'ין דנטלר שלח את זה.
‫הוא אמר שזה גרם לו ‫לחשוב עליך.
‫זה מצחיק.
‫אל תדאג, כבר גייסתי לעניין ‫את ארגון הגמלאים.
‫- חשודים לא ידועים ‫מכשיר שמיעה -
‫שלום, ג'ין. ‫-שלום, ג'ין דנטלר, כאן ג'ון האנט.
‫תספר לי על השוד. ‫-אתה מתכוון לזקן?
‫כן, אותו הסיפור. ‫שלל קטן,
‫אין טביעות אצבעות, אין שיטת ‫פעולה, שום דבר. -אין לך כיוון?
‫איזו הפתעה.
‫בעיקר כי לא אכפת לאף אחד.
‫זה סתם סיפור מצחיק.
‫כן, שום דבר לא מצחיק ‫כמו שוד מזוין.
‫כן. אתה יודע, אם מדברים ‫על משהו מצחיק,
‫כאן זה נעשה מעניין.
‫סיפרתי לאשתי על כל העניין.
‫היא כנראה סיפרה לאחותה ‫כי למחרת,
‫אחותה התקשרה אליי וסיפרה לי ‫על משהו שהיא קראה בעיתון
‫שנשמע דומה מאוד.
‫גבר זקן עם אקדח.
‫כן? איך קוראים ‫לאחות של אשתך?
‫שלום, מארג', אני מתקשר בקשר ‫לשוד שהיה אצלכם בשמונה ביוני.
‫החקירה עדיין פתוחה?
‫כן, גברתי, תוכלי לשלוח לי ‫את זה בפקס? תודה.
‫מה זאת אומרת ‫יותר מאחד?
‫שניים?
‫- נורמן, אוקלהומה ‫באטל היל, מיזורי -
‫- ליטל רוק, ארקנסו ‫ליטל אלם, טקסס -
‫סליחה. ‫-שלום. -שלום.
‫אני רוצה לפתוח חשבון.
‫יופי, על איזה חשבון חשבת?
‫סוג כזה.
‫- קשיש שודד חנות מכולת -
‫זה מספיק לך?
‫תמשיכי להביא אותם, ‫בבקשה, פאטי.
‫- שלושה חשודים ‫נמלטו אחרי ארליברד -
‫אלוהים, אני יכול לקבל עזרה?
‫בסדר, יש לנו חמש מדינות.
‫93 מקרי שוד. -בשנתיים. ‫-אתה חושב שאלה אותם האנשים?
‫במאה אחוז. ‫-איך אותם שלושה אנשים
‫הצליחו לעשות את כל זה?
‫הם לא הצליחו, ‫הם פשוט עדיין לא נתפסו.
‫מה אתם רוצים לעשות? ‫-מה אנחנו רוצים לעשות?
‫כן. -נתפוס אותם. ‫-נתפוס אותם.
‫שלום.
‫את בוכה? אל תבכי.
‫למה את בוכה? ‫-זה היום הראשון שלי.
‫תמיד יש פעם ראשונה ‫לכל דבר, נכון?
‫תתעודדי.
‫בסדר.
‫את עושה עבודה מצוינת.
‫איך תתאר אותו?
‫הוא היה מנומס מאוד.
‫הוא נראה בחור נחמד.
‫הוא היה... ‫-תני לי לנחש,
‫הוא היה ג'נטלמן. ‫-כן,
‫אבל הוא היה יותר...
‫הוא נראה מאושר. ‫-מאושר?
‫כן.
‫הוא נראה כמו אחד ‫מהאנשים האלה?
‫כן, בערך, כנראה.
‫הוא נראה יותר...
‫מאושר.
‫בוא.
‫זה נראה נורא עכשיו ‫כי התחלתי לקלף את הטפטים
‫במחשבה שאחליף אותם, ‫אבל מצאתי את זה על הגבס
‫ולא רציתי לכסות את זה.
‫בדקתי את זה, ‫זה האדם שבנה את הבית.
‫הוא חתם כאן לפני מאה שנה ‫וזה עדיין כאן.
‫יש לי את ויילי מאז שהוא נולד.
‫קלמנטיין, קלמנטיין ‫הייתה של השכנים שלנו,
‫אבל היא פרצה את הגדר שלנו ‫כל הזמן.
‫בסוף ויתרנו וקנינו אותה.
‫כל זה שייך לך? ‫-כן.
‫לי ולבנק.
‫הילדים שלי אומרים לי למכור,
‫אבל אני אוהבת את זה יותר מדי.
‫הם אומרים שזה יקר מדי
‫או שקשה לי לטפל בזה לבד, אבל...
‫אני אומרת, בואו לעזור לי.
‫אני לא הולכת לשום מקום.
‫אתה לא נשוי, נכון?
‫אני? לא.
‫הייתי נשוי פעם, כשהייתי צעיר.
‫יש לך ילדים?
‫אני מקווה שלא.
‫75. -כן. ‫-76. -כן.
‫77. -כן. ‫-אפשר לשתות מהבירה שלך?
‫לא. קדימה. ‫-78,
‫79, 80. -80.
‫בסדר, מה בא אחרי 80?
‫81. -81. ‫זה מסלול.
‫אתם רואים מסלול? ‫-כן. -לאן מוביל המסלול?
‫לאיש הרע. ‫-לאיש הרע.
‫לאן נוסע האיש הרע?
‫- סנט לואיס, מיזורי ‫26 בספטמבר 1981, 07:55 -
‫אפשר לקבל עוד ‫שתי כוסות קפה, בבקשה?
‫איך הייתה הנסיעה? ‫-ארוכה.
‫ארוכה. -רומנטית. ‫-רומנטית?
‫הוא לא אהב את הספר בקלטת.
‫תראה לו מה חשבנו לעשות.
‫זה גדול.
‫גדול מאוד.
‫אני רוצה לדעת ‫כמה יש במכונית הזאת.
‫אני רוצה לדבר עם מישהו ‫על פתיחת קופת גמל בניהול אישי.
‫שלום, תוכלי לפדות לי את זה, ‫בבקשה? -בהחלט. -תודה.
‫זה הכול? ‫-כן.
‫אני רואה שכל החברים שלי קונים ‫בתים ועושים דברים של מבוגרים
‫שלא צריכים להיראות לי גדולים, ‫אבל כשאני מחברת הכול,
‫זה לא היה הגיוני עד...
‫עד עכשיו. ‫הכול הסתדר.
‫אדוני.
‫אדוני, הכסף שלך. ‫-תודה.
‫הם במקום הנכון.
‫כשהייתי ילד, אבא שלי עזב.
‫כשהייתי נער, ‫אמא שלי התחתנה שוב.
‫היא התחתנה עם שוטר.
‫שוטר? ‫-אלוהים, אני יודע.
‫כבר ביצעתי פשעים קטנים ‫ודברים כאלה.
‫בכל מקרה, קודם כול, ‫הוא החליף את כל המנעולים בבית.
‫הוא כתב מנשר בן 30 עמודים
‫על מה שיקרה כשהוא אחראי.
‫דברים שאנחנו צריכים לעשות, ‫דברים שלא נוכל לעשות,
‫דברים כאלה.
‫בכל מקרה, בחג המולד ‫יצאתי לשתות, חזרתי מאוחר,
‫הבית היה נעול ‫כמו כלא פדרלי.
‫החלון הזמין היחיד ‫היה גבוה.
‫טיפסתי לחלון הגבוה, ‫כשהגעתי לאמצע הדרך,
‫התחלתי לאבד את שיווי המשקל ‫ונאחזתי בעץ חג המולד.
‫הכדורים נפלו ‫והסרטים זזו.
‫ראיתי מבעד לסרטים ‫את אבי החורג בתחתונים לבנים
‫בעמדת קרב ‫עם שתי הידיים על האקדח.
‫הוא היה מוכן לירות ואמר,
‫עצור. עצור, מלח.
‫הוא לא קרא לי מלח לפני כן, ‫זאת הייתה פעם ראשונה.
‫המצב החמיר.
‫לכן אני שונא את חג המולד.
‫שלום, זה אני. ‫-שלום.
‫מאוחר מדי להתקשר? ‫-לא, לא מאוחר מאוד.
‫מה את עושה? ‫-סתם יושבת בבית,
‫משלמת חשבונות, מתבטלת.
‫רק מחכה שאתקשר? ‫-תיזהר.
‫איפה אתה?
‫באיזה מקום באוקלהומה ‫או מיזורי, אני לא יודע,
‫הכול נראה לי אותו הדבר.
‫את רוצה לבוא למצוא אותי?
‫הכספת.
‫הכספת והמכונית.
‫אתה באמת חושב ‫שנצליח לעשות את זה?
‫כן, אני חושב שכנראה ‫נצליח לעשות את זה.
‫אנחנו יכולים לעשות ‫כל מה שנחליט.
‫אני רק אומר שנשמע ‫שאנחנו משוויצים.
‫אז בוא נשוויץ.
‫נמאס לי לעשות שוב ושוב ‫את אותו הדבר.
‫אלה סכומים קטנים וטיפשיים.
‫אהיה בן 67.
‫כואבות לי העצמות.
‫אלוהים אדירים.
‫אתחיל לחשוב ‫על העתיד שלי.
‫העתיד שלי.
‫מה אתה חושב, פורסט? ‫אתה חושב שנצליח?
‫כן, כנראה. ‫-כנראה?
‫כנראה?
‫שכחת את פטרסון?
‫כנראה לא לקח אותך רחוק.
‫כן, אבל זה היה פעם, ‫זה עכשיו.
‫עכשיו אני יודע מה אני עושה.
‫כן, גם אני יודע, אבל אני ‫יודע גם למה אני מסוגל.
‫כיום, אלה שני דברים שונים.
‫אני לא צריכה להירגע. ‫לא, אל תיגע בי.
‫אני לא רוצה להיות רגועה. ‫-אולי תהיי בשקט?
‫מה הבעיה בקול שלי?
‫למה אני צריכה להיות בשקט? ‫קח אותי הביתה.
‫אחיך... הוא ניסה ‫לגעת לי בציצי.
‫איזה גבר מניח לאחיו ‫לגעת למישהי בציצי?
‫הוא בן 13.
‫בשליטה אבל נגרם נזק כבד ‫לבניין ולתכולתו.
‫חוקרי ההצתה אומרים ‫שהאש פרצה בכמה מקומות
‫ולא נשלל פשע.
‫נעבור כעת לדאלאס, טקסס. ‫שוטרים מכמה מדינות
‫שייכו עשרות מקרים ‫של שוד בנק
‫לחבורת שודדים מיומנים מאוד.
‫מסע הפשע חריג עוד יותר
‫כי החשודים מבוגרים יותר ‫מהפושעים הממוצעים.
‫אנחנו חושבים שהם ‫בערך בני 60 או 70.
‫בלש ג'ון האנט ‫משטרת דאלאס ‫לכן אנחנו קוראים להם ‫חבורת נגמר להם הסוס.
‫שם טוב. ‫-תודה, אנחנו חשבנו עליו.
‫אנשים מכל מקום, ‫חלקם מאלבקרקי ומליטל רוק,
‫עובדים יחד ‫ומקווים לתפוס אותם.
‫זקנים שודדים בנקים, ‫נראה שהם יבלטו.
‫יש לכם מושג איך הם הצליחו בזה ‫כל כך הרבה זמן?
‫לא, אבל בכנות,
‫יש להם ניסיון בשוד בנקים ‫יותר משיש לנו בתפיסתם.
‫אתה חושב שתתפוס אותם?
‫אני חושב שכל אחד ‫מהבחורים האלה
‫שהשקיעו שעות רבות ‫ועבדו קשה
‫ירצו לעשות את זה.
‫אבל כן, לא אשקר, ‫אשמח לאזוק אותם בעצמי.
‫אני מקווה שזה יקרה, ‫אני מקווה שאצליח.
‫נקווה שהזמן ‫לא ידביק אותם לפניך.
‫בסדר, תודה. ‫-תודה, בלש. -תודה.
‫טד, בחזרה אליך.
‫כבר חזרת?
‫צפית בחדשות? ‫-לא.
‫איך מזג האוויר?
‫שמים כחולים.
‫אתה צוחק.
‫אתה יכול לראות בקלטות.
‫הם פשוט נכנסו, נצמדו לשומרים, ‫כאילו הם ליוו אותם לכספות.
‫בלש?
‫בלש האנט, מכאן.
‫כן, רוב האנשים ‫לא שמו לב כלל למה שקרה.
‫זה ג'ון האנט? ‫-כן.
‫אתה שיחת העיר, בלש.
‫אני צריך להבין את זה, בסדר.
‫קודם עקבת אחריהם ‫לרחוב, כן? -כן.
‫וירית בהם? -כן. ‫כמו שאמרתי, פעמיים.
‫זהב? ‫-זהב.
‫מה את חושבת שהם יעשו בזהב? ‫-תגיד לי אתה.
‫הם היו בורחים, אבל אחד מהם ‫עצר להשאיר את זה.
‫- לג'ון האנט, בהצלחה ‫בברכה, חבורת נגמר להם הסוס -
‫איזו מזכרת.
‫הם הורידו את אחד הצמיגים שלי.
‫לא סיימתי לימודי רפואה.
‫קדימה, קדימה, קדימה. ‫אל תגיד לי את זה.
‫ידיעה שהתקבלה זה עתה.
‫המשטרה מחפשת שלושה חשודים ‫שניסו לשדוד את בנק פרסט ניישן.
‫מה שלומך?
‫אני בסדר.
‫כמעט הצלחנו, נכון?
‫לא, עשינו את זה.
‫מה אנחנו מחפשים?
‫תעצור כאן. תעצור, תחזור.
‫חכה שהשומרים יעברו. ‫-לא, זה שם. זה שם.
‫אתה מתקדם, תחזור. ‫-זה הילוך איטי,
‫זה לוקח רגע. -אתה צריך לחזור, ‫תחזיר את זה לאחור.
‫זה חוזר לאחור. -אתה מתקדם. ‫-הנה, אתה רואה?
‫באמת, תלחץ על... ‫אתה לוחץ...
‫זה זה. תפסיק. תפסיק. ‫-תחזור לאותו המקום.
‫אל תעצור על תמונה ריקה, ‫תעצור על הפנים שלו.
‫לא. ‫-כאן, תעצור כאן.
‫תראה את זה.
‫הוא מחייך?
‫הוא ודאי חושב עליך.
‫הבלש האנט? ‫-כן.
‫אלה האנשים?
‫כן.
‫נצטרך את הקלטות.
‫הקלטות הן הראיות שלי. ‫-כבר לא, זאת חקירה פדרלית.
‫תודה רבה.
‫הבולשת הוקמה ‫כדי לתפוס אנשים כאלה.
‫היה דילינג'ר, מי עוד?
‫דילינג'ר ועוד אנשים כמוהו.
‫אני אומר שעשית את חלקך, ג'ון. ‫עשית עבודה טובה.
‫כן.
‫החלק הקשה נגמר.
‫עכשיו נסיים את זה.
‫כן? יכול להיות.
‫אתם יכולים לסיים את זה.
‫או שאני אבין מה קורה.
‫אני אמצא את הרמז ‫ואני אפענח את החקירה.
‫אולי אתם תבואו אליי ותגידו,
‫תודה, ג'ון, ‫נלחץ לך יד.
‫חיברת הכול, פענחת את זה.
‫זאת עבודה טובה.
‫אתה זוכר משהו?
‫לא.
‫אבל הם רוצים מה שאתה רוצה.
‫כן, זה נכון.
‫למה הם לא נותנים לך ‫לעשות את זה?
‫הם חושבים שהם יכולים ‫לעשות את זה טוב יותר.
‫הם יכולים?
‫כנראה.
‫אתה יכול להביא לי לום?
‫אולי זה טוב. ‫-למה זה טוב?
‫כי הם לא טובים כמוך. ‫הם לא יתפסו אותו.
‫תודה, מותק.
‫אם זאת הייתה העבודה שלך, ‫היית תופס אותו בטוח.
‫אבל לכן טוב שלא.
‫כי אם תתפוס אותו, ‫לא תוכל יותר לרדוף אחריו.
‫אני אוהב את דרך המחשבה שלך.
‫זהו זה, נכון?
‫להתראות.
‫כל טוב, טדי.
‫תשמע, אני...
‫התכוונתי לשאול אותך משהו.
‫יש לך בית מול בית קברות.
‫יש סיבה? ‫-לא.
‫לא. בסדר.
‫באמת לא חשבת על זה? ‫-לא, לא ממש.
‫בסדר.
‫נתראה בשבוע הבא.
‫תשמור על פרופיל נמוך, בסדר?
‫בסדר.
‫שלום, פורסט.
‫ג'ון.
‫באמת, ג'ון, ‫אל תיראה עצוב כל כך.
‫אנחנו לא צריכים ‫לבזבז זמן עם כמה זקנים.
‫- דורותי הייז ‫סן פרנסיסקו, קליפורניה -
‫מה זה?
‫שום דבר.
‫אתה בטוח שאתה לא רוצה ‫לנסות? -אולי בפעם הבאה.
‫חשבתי שזה ברשימה שלך. ‫-זה עדיין שם.
‫בוא. בוא.
‫את מתגעגעת אליו? ‫-בטח.
‫אבל התחתנו כשהיינו צעירים, כמוך.
‫הילדים נולדו.
‫אתה מאבד את עצמך.
‫לפחות זה מה שקרה לי.
‫קל להניח שהכול בסדר, ‫שזה בסדר,
‫כך אמור להיות.
‫במשך הרבה זמן ‫נדמה לך שאת מאושרת
‫ואת מתעוררת יום אחד ‫ומבינה שאולי לא.
‫אולי לא היית בכלל.
‫אולי את לא יודעת מה המשמעות
‫ואז קורה משהו, ‫מאבדים מישהו
‫או אפילו כשהילדים גדלים ‫ועוזבים את הבית.
‫ואת חושבת,
‫מה נשאר לי?
‫כן, אני מתגעגעת אליו.
‫יש בי חלק שיתגעגע תמיד, ‫אבל עכשיו אני חושבת
‫שזה בסדר להיות אנוכית.
‫כי בעוד עשר שנים, ‫איפה נהיה? מה נעשה?
‫עכשיו, בכל פעם שאני סוגרת ‫את הדלת, אני חושבת,
‫לפחות זאת הפעם האחרונה ‫שאעשה את הדבר הזה.
‫את יודעת מה אני עושה ‫כשהדלת נסגרת? -מה?
‫אני קופץ מהחלון.
‫אם אני תוהה מה אני עושה ‫או לאן אני מתקדם,
‫אני חושב על עצמי כילד הקטן, ‫כשהייתי בגובה הזה.
‫אני אומר, ‫הוא היה מתגאה בי?
‫אם התשובה היא לא,
‫אני ממשיך הלאה. ‫אבל אם התשובה היא כן,
‫אני יודע שאני בדיוק ‫איפה שאני אמור להיות.
‫הוא גאה בך, הילד הקטן?
‫הוא מתקרב בכל יום.
‫אבל אתה אף פעם לא בדיוק ‫היכן שאתה צריך להיות, נכון?
‫אם כן, אתה מת.
‫ואתה בגיל עשר, ‫אולי יש לו תקוות וחלומות,
‫אבל הוא לא מבין כמוך ‫את הזמן והעולם.
‫צריך להמשיך להמשיך.
‫לחיות את החיים, ‫לנסות דברים חדשים.
‫צריך להמשיך.
‫גברתי, סלחי לי.
‫אני רוצה לדבר עם המנהל. ‫-כן, זאת אני.
‫איך אוכל לעזור לך?
‫בסדר, אתה רוצה לשלם ‫את המשכנתה? -כן.
‫אני רוצה לשלם את הכול מראש.
‫בהחלט אפשר לעשות את זה, ‫אבל היא תצטרך לבוא
‫ולחתום על... -אני רוצה ‫שזאת תהיה הפתעה.
‫אני מבינה. ‫-אתן לך את הכסף
‫והיא לא תצטרך ‫לדעת על זה.
‫איזו מתנה לחג המולד.
‫יש לך כמה אפשרויות.
‫אחת, לתת לה מתנה.
‫השנייה, היא תבוא ותעביר לך ‫את הנכס. -לא, לא.
‫אני לא רוצה לעשות את זה.
‫אני רק רוצה לשלם הכול
‫ושהיא לא תצטרך לדעת.
‫היא תדע בסופו של דבר.
‫ואם יש לי כאן כסף?
‫עכשיו? ‫-כן.
‫יש לך? ‫-לא, אבל אם יהיה לי?
‫היא עדיין תצטרך לבוא ‫לחתום על מסמכים. -אני מבין.
‫זה יהיה פשוט מאוד, ‫רק כמה מסמכים.
‫כן, אבל לא עכשיו. ‫-לא.
‫בסדר. תודה.
‫- סן פרנסיסקו, קליפורניה ‫12 באוקטובר 1981, 09:17 -
‫תודה.
‫אני יכול לקרוא לך דורותי? ‫-דוט, אתה יכול לקרוא לי דוט.
‫בסדר. אקליט את השיחה, ‫אם זה בסדר. -בסדר.
‫אולי תספרי לי ‫מה את זוכרת?
‫בסדר.
‫רגע, אני מצטער, רק רגע. ‫-זה בסדר.
‫בדרך כלל, ‫אני לא עושה...
‫החמרת את המצב.
‫זהו. בסדר. ‫-זה בסדר? -כן.
‫אני מצטער.
‫שאתחיל שוב? ‫-כן. -בסדר.
‫אלוהים.
‫הוא ואמא שלי ‫היו יחד רק שנתיים.
‫לא פגשתי אותו, למיטב זיכרוני.
‫כשנולדתי, ‫הוא כבר היה בכלא.
‫אחי אומר שהוא חושב ‫שהוא זוכר אותו קצת,
‫אבל אני לא יודעת אם הוא זוכר
‫או שרק נדמה לו.
‫אתה יודע איך זה, ‫שומעים סיפור, רואים תמונה
‫ומחברים שתיים ועוד שתיים.
‫שמענו כל מיני סיפורים.
‫היא סיפרה לנו עליו כל מיני סיפורים.
‫הם לא התחברו, ‫אבל היינו ילדים.
‫הוא יצא להפליג בים שנה אחת.
‫הוא יצא למלחמה. ‫-סיפורים גדולים. -כן.
‫בדיוק. -בסדר. ‫-זה לא שינה לנו.
‫הוא היה אבא.
‫הוא עשה דברים,
‫ויום אחד ‫הוא יחזור אלינו.
‫ואז, אני חושבת ‫שהייתי בת 15.
‫הוא עמד להשתחרר.
‫אמא שלי הושיבה אותנו ‫וסיפרה לנו את האמת,
‫למקרה שהוא יחפש אותנו, אבל...
‫הוא לא עשה את זה.
‫הוא לא התקשר אליכם ‫או כתב לכם? -לא.
‫לא, לא.
‫למיטב ידיעתי, ‫הוא לא יודע שאני קיימת.
‫והוא סבא. ‫-כן, נראה כך.
‫מה שמו? ‫-זה רובי.
‫רובי, מותק, אתה רוצה ‫להגיד שלום? -לא. -לא?
‫סליחה. ‫-לא, זה בסדר.
‫יש לי בן בגילו.
‫אתה חושב שתתפוס אותו?
‫אני מקווה.
‫אם כן, אני לא רוצה ‫לפגוש אותו.
‫אני לא רוצה לבוא לזהות אותו
‫במסדר זיהוי או איך ‫שקוראים לזה, בסדר?
‫לא, לא יהיה צורך.
‫אני חושבת שצריך לכלוא אותו.
‫אמא שלי סיפרה לי
‫שהוא אמר תמיד, ‫אני אדם שונה עכשיו.
‫ואז הוא יצא ‫ועשה הכול שוב.
‫ושוב ושוב.
‫גם אחרי הכול, ‫היא אהבה אותו עד יום מותה.
‫אולי זה?
‫זה יפה.
‫זה יקר מדי. ‫-אולי משהו...
‫מה דעתכם על זה? ‫אני אוהבת את התכשיט הזה.
‫את רוצה למדוד את זה? ‫-כן.
‫אל תמהרי.
‫מה דעתך?
‫בואי נראה את זה באור.
‫אני מתביישת כל כך. ‫פשוט יצאתי.
‫אני מצטערת כל כך.
‫תרצי שאעזור לך ‫להסיר את זה? -לא.
‫אקנה אותו.
‫כמה? ‫-249.99 כולל מסים.
‫כן, שמרתי את כל הדברים האלה.
‫כשייצגתי אותו
‫חשבתי שאולי אכתוב ספר ‫או משהו כזה.
‫ואולי רק אספר את זה ‫לנכדים שלי. זה סיפור מצוין.
‫זה האדם שאתה מחפש?
‫כן, אני מאמין שכן.
‫אני זוכר את פורסט טאקר, ‫הוא היה הדבר האמיתי.
‫אלוהים אדירים.
‫בגיל 13, גניבת אופניים.
‫הוא התחיל מוקדם.
‫הוא היה כלוא כל חייו.
‫מלבד הפעמים שהוא ברח.
‫16 בריחות מוצלחות. ‫-16?
‫זה ודאי שיא, נכון?
‫לפני כמה שנים הוא ברח ‫מסן קוונטין בסירה
‫שהוא בנה משאריות עץ, ‫ברזנט ומי יודע מה עוד.
‫הוא צייר על הצד את הסמל ‫של מחוז מרין והפליג משם.
‫אם תפגוש אותו, ‫הוא יספר לך על זה.
‫הוא יספר לך כל פרט ‫על כל הרפתקה שהייתה לו.
‫ובטח על כמה שלא היו לו.
‫אולי מישהו צריך היה ‫להגיד לו להפסיק בזמן.
‫אם מוצאים משהו שאוהבים...
‫נתנו לי את התיק שלו ‫כשהוא נתפס במונטנה
‫לפני כמה שנים.
‫היה מרדף.
‫נודע לי שהוא לא היה חריג.
‫כשהם הגיעו לעימות, ‫השוטרים אמרו שהוא ירה עליהם.
‫אבל הוא טען ‫שלא היה לו אקדח
‫ושהמכונית שלו השמיעה רעש.
‫אני משער שזה חצי מהאמת.
‫תמיד היה לו אקדח,
‫אבל אם תגיד לי שהוא לא ירה בו
‫אפילו פעם אחת בחייו, ‫אאמין לך.
‫אני זוכר שישבתי איתו פעם ‫ואמרתי, פורסט,
‫בטח יש למישהו במעמדך ‫דרך אחרת להתפרנס.
‫הוא הסתכל עליי ואמר, ‫אחי, אני לא מדבר על פרנסה,
‫אני מדבר על חיים.
‫תראה לי את הידיים.
‫אל תצליב אותן.
‫שלום, מותק. ‫-שלום.
‫מצאת אותו? ‫-כן, בערך.
‫מה זאת אומרת?
‫הבנתי מיהו. ‫-ו...?
‫הוא זקן, ‫אבל הוא היה צעיר.
‫הוא אוהב לשדוד בנקים.
‫זה הכול? ‫-זה הכול.
‫כמו שאתה שוטר שיתפוס אותו.
‫כן, משהו כזה.
‫מאוחר.
‫לא מאוחר כל כך, מותק. ‫-הילדים ישנים.
‫עד כמה הם ישנים?
‫אלוהים.
‫בואי נצא. ‫-מה?
‫בואי נצא, נזמין שמרטפית. ‫-אני צריכה לעבוד בבוקר.
‫אז מה? ‫-מה?
‫מה קורה לך? ‫-אני לא יודע.
‫רגע, אתה לא צריך ‫לקרוא למישהו?
‫לא. למי אספר? ‫-שמצאת אותו.
‫למי אספר? אספר להם? ‫לא אספר לאף אחד.
‫הלילה הוא רק שלי.
‫- דאלאס, טקסס ‫13 באוקטובר 1981, 20:57 -
‫כן. -ריחפת לגמרי. ‫-סליחה.
‫כן. את רוצה לצאת מכאן?
‫כרגע הזמנו פאי. ‫-לא, אני מתכוון שנצא מכאן באמת,
‫ניסע לאיזה מקום.
‫חופשה? ‫-כן.
‫אני לא יודעת.
‫אני צריכה לטפל בחיות.
‫אם זאת לא הייתה בעיה, ‫היית רוצה?
‫אולי. ‫-בסדר.
‫לא ראיתי אותך בטלוויזיה?
‫אולי. ‫-לא, אני חושב שכן.
‫היית מעורב ב... איך קראתם להם? ‫חבורת נגמר להם הסוס?
‫כן. ‫-כן. תפסתם אותם?
‫עדיין לא.
‫אתם קרובים? ‫-אנחנו מתקרבים לזה.
‫סליחה, אני לא רוצה ‫להיות גס רוח,
‫אבל תיישר את זה קצת.
‫נאלצתי ללמוד לעשות את זה ‫בבית ספר קתולי.
‫כן? ‫-כן.
‫זהו, אתה נראה טוב. ‫יש איתך בחורה?
‫אשתי איתי, כן. ‫-זה נהדר.
‫מניסיוני, מראה הדור עוזר מאוד.
‫אתה נראה כאילו אתה ‫יודע מה אתה עושה,
‫גם אם לא.
‫פורסט.
‫אני יודע מה אני עושה.
‫לילה טוב.
‫פורסט טאקר, אתה עצור. ‫התרחק מהמכונית.
‫ידיים למעלה ‫ותתרחק מהמכונית מיד.
‫אל תעשה את זה, ‫צא מהמכונית.
‫שתי מכוניות נוסעות דרומה.
‫אף-אס-522 ‫נוסעת דרומה.
‫בבקשה.
‫בבקשה, הבן שלי.
‫בסדר, תעצרי כאן.
‫הוא בסדר?
‫אני מבין.
‫בסדר, תודה שהתקשרת.
‫מה קרה?
‫תפסו אותו.
‫כן? ‫-כן.
‫כן. ‫-איך?
‫מישהו דיבר.
‫מה עכשיו?
‫הוא ייכנס לכלא.
‫חבל.
‫כן, כנראה.
‫אני מצטערת שלא תפסת אותו.
‫אני לא.
‫חבורת נגמר להם הסוס איננה עוד.
‫אמש עצרו סוכנים פדרלים ‫בפורט וורת את מנהיג הקבוצה,
‫פורסט סילבר טאקר ‫בן ה-74.
‫טאקר, יליד פלורידה, ‫זכור היטב באזור המפרץ
‫כמתכנן הבריחה המקורית ביותר ‫בתולדות סן קוונטין.
‫זאת רק אחת ברשימה ‫ארוכה של בריחות
‫ורשימה ארוכה עוד יותר של פשעים.
‫אבל לאחר כמה שנים שהיה חופשי
‫הגיע זמנו של הפושע המקצועי.
‫נעצר גם חברו האסיר טדי גרין
‫שטאקר פגש בסן קוונטין.
‫חבר שלישי בחבורה ‫עדיין חופשי,
‫אך לעת עתה, ‫המשטרה אומרת
‫שחבורת נגמר להם הסוס ‫פרשה רשמית.
‫פורסט טאקר, ‫יש לך מבקר.
‫שיקרת לי בקשר לשם שלך.
‫חשבתי שאת יודעת.
‫זה מה ששאלו אותי הבלשים, ‫אם ידעתי.
‫אם היה לי מושג קלוש.
‫מה אמרת? ‫-אמרתי שמובן שלא.
‫אני מצטער.
‫כן, גם אני.
‫כתבתי משהו בשבילך.
‫מה זה?
‫אלה כל הפעמים שברחתי בעבר.
‫- 16 ביוני 1936. מוסד לבנים סנט ‫ג'יימס, פורט סנט לוסי, פלורידה -
‫- 14 בפברואר 1942. מתקן מעצר ‫סאתרן פוינטנס. קלירווטר, פלורידה -
‫- 22 בנובמבר 1944 ‫בית הכלא אטיקה. אטיקה, ניו יורק -
‫- 1 בינואר 1945. כלא מחוזי ‫מזרח ניו ג'רזי. ראהווי, ניו ג'רזי -
‫- 27 ביולי 1950 ‫כלא רד אוניון, אוריאול, קנטאקי -
‫- 12 באוגוסט 1952. בית המשפט ‫המחוזי, מילווקי, ויסקונסין -
‫- 2 באוקטובר 1955 ‫בית הסוהר שוני, וינה, אילינוי -
‫- 25 בדצמבר 1956. כלא באד ‫ברטלט, אוקלהומה סיטי -
‫- 21 בינואר 1957 ‫כלא האנטסוויל, האנטסוויל, טקסס -
‫- 22 בנובמבר 1958 ‫בית הסוהר קנזס סיטי, מיזורי -
‫- 5 באוקטובר 1960 ‫לא זוכר איפה -
‫- 28 בספטמבר 1962 ‫כלא לבנון, לבנון, אוהיו -
‫- 4 ביולי 1963. כלא אנגולה ‫ווסט פליסיאנה, לואיזיאנה -
‫- 16 בדצמבר 1966. כלא מדינת ‫קליפורניה, פולסום, קליפורניה -
‫- 20 באוגוסט 1979. כלא ‫סן קוונטין מחוז מרין, קליפורניה -
‫אתה בא, פורסט?
‫אסיים כאן, מיד אצטרף אליך.
‫בסדר.
‫מה זה?
‫שמרתי את הטוב לסוף.
‫אולי כדאי שתישאר במקום.
‫- הוא נשאר -
‫חדר המעילים ממול, ‫אם אתה צריך משהו.
‫בסדר.
‫אתה יכול להישאר כמה שתרצה.
‫תודה.
‫אני שמחה שהתקשרת.
‫אני שמח שענית.
‫- סמואל אריאלה ‫מאי 1881 -
‫נמשיך.
‫לא משנה איפה.
‫אולי נגיע לאריזונה, ‫הכבישים ישרים.
‫ונבנה בית.
‫כן, נבנה בית.
‫כי אם לא אתמקם בקרוב,
‫אתחיל להסתחרר.
‫ג'ול, תתעוררי.
‫אני צריך לצאת לכמה זמן. ‫את צריכה משהו? -לא.
‫כמה זמן תיעדר?
‫לא הרבה זמן.
‫הלו?
‫שלום, ג'ון. ‫-כן.
‫מי זה? ‫-מה קורה?
‫פורסט טאקר, זה אתה?
‫שמעתי שהשתחררת. ‫-כן, השתחררתי.
‫מה קרה? ‫נמאס לך לחפור מנהרות
‫ולטפס על גדרות?
‫כך חשבתי, אבל...
‫פורסט?
‫פורסט, אתה בסדר? ‫-כן, אהיה בקרוב.
‫"פורסט טאקר שדד ‫עוד ארבעה בנקים באותו היום.
‫"כשהוא נתפס בסוף, השוטרים ‫שמו לב שכשהם עצרו אותו,
‫"הוא חייך"
‫תרגום: ‫ענת הס
‫הפקת תרגום: ‫טרנס טייטלס בע"מ